- Niveau 1 protokoller! - Niveau 1 protokoller initieres...
...om fire, tre, to, ét. - Dig og mig. Endelig sammen.
Northman!
- Jeg forstår ikke hvorfor det ikke virkede. - Eric.
- Eric! - Dræb ham!
- Nej! Hold ham i live! - Han skal retsforfølges for sine handlinger.
Northman! Er du i live?
- Kanslere! Forbliv i dækning! - Eric!
Priset være du, Lilith, led os gennem dette mørke.
Priset være du, Lilith. Dit blod giver os liv.
Det er okay, Nigel. Vi er snart fri.
Vi vil blive frie!
Fangen er sikret!
- Kanslere, til jeres kvarterer. - Eric.
Kanslere, til jeres kvarterer.
- Eric? - Der er en spektakulær udsigt herfra.
Det var meningen I skulle hjælpe hende, ikke give hende stød igen.
Vi hjælper hende også. Vi tester hende lysgennemstrømning.
Hør, jeg har ikke læst til læge eller fe eller noget.
Sig det så en lægmand kan forstå.
Jeg sender mit lys igennem hende, og hvis féen i hende er stærk -
- vil mit lys gå problemfrit igennem hendes krop.
Jamen, så send det da igennem.
Var det forkert? Hendes hoved lyste da rigtigt godt op, ikke?
Væk hende.
- Hvor er jeg? - I sikkerhed.
Fandeme nej, det var jer røvhuller, der sendte strøm ind i mig.
- Og du har det ikke meget bedre. - Det er OK, Sook.
De tester bare din lysgennemstrømning.
Min lysgennemstrømning? Hvad fanden er det?
- Du er ved at løbe tør, Sookie. - Gu er jeg ej ved at løbe tør.
- Jeg vil hjem. - Lad os slutte hende til og fylde hende op.
Uanset om du tror det eller ej, har min familie våget over jeres i århundreder.
Hør nu hvad vi har at sige, okay? Det er til dit eget bedste.
Nu spørger jeg om noget, og du skal svare ærligt.
Har du oplevet uregelmæssigheder i dine evner?
- Uregelmæssigheder? - Som når du læser tanker.
Nogle gange kan det virke trættende, eller du kan måske slet ikke rigtigt høre noget.
Nu I siger det, har jeg virket underligt sløj på det seneste.
Det vi er, og det du er, Sookie, er magiske skabninger.
Men du er kun en halv-fe, så din mængde af magi er endelig.
Du løber tør, hvis du ikke passer på hvordan og hvor meget du bruger.
Hvad sker der så? Dør jeg?
- Nej, men... - Ville jeg blive normal?
Ville jeg blive menneske?
Ja, du vil ikke længere være fe.
Tak for en interessant aften. Kom Jason.
- Lad os gå. - Vi féer er i stand til ting -
- du ikke engang er gået i gang med at undersøge.
Siger I, at der er mere hun er i stand til?
Jeg håber vi har overbevist jer om vores troværdighed.
Hvis der nogensinde er noget du er i tvivl om, eller vil spørge om -
...så ved du nu hvor vi kan findes? - Det gør jeg.
Og det vil jeg også gøre hvis jeg er nysgerrig om noget.
Vi bør sige farvel til Hadley inden vi går.
Hvornår gik det op for dig at købmanden havde et gevær?
Ikke før Merlotte tog ham ud af spillet.
Hey, undskyld det tog så lang tid.
Jeg var hjemme hos en dameven i aften.
Og vidste ikke hvordan jeg skulle komme ud derfra.
Jeg tænkte endda på, at prøve at bide min arm af.
Men så kom opkaldet.
Timingen kunne ikke være bedre.
- Hvad? - For mange detaljer, Retsmediciner Spencer.
Undskyld.
I har ham allerede i en ligsæk.
En armbrøstbolt i brystkassen. Det ville jeg gerne have set.
RETSMEDICINER
Nå, men...
Jeg glemte hvor vi kom til.
Hvor jeg kiggede hen da han rakte efter sit gevær.
De stemmer hvor kiggede du hen, da han rakte efter sit gevær?
I den anden retning!
Du er godt klar over, at den slags ikke indgår i vores oplæring?
Selvfølgelig er jeg klar over det.
Jøsses, det må være mit livs værste aften.
Hvad fanden er det De leder efter, Mr. Merlotte?
Vicesherif, De har handsker på. Åbn den kasse.
Og hvad er det De håber på at finde.
Gummimasker. Dem, der gik rundt og skød de dyr -
- gjorde det iført Obama-masker.
- Bigoter køber åbenbart også stort ind. - Hvordan fandt du det?
Jeg kan lugte fem mænd. Seks, måske.
Jeg kan lugte dårlige spisevaner. Og had. Og misundelse.
Er der noget jeg burde vide om Dem, Mr. Merlotte?
Næ.
Jeg ville ønske ingen af jer, havde set mig sådan -
- i en mørk gyde, med en vampyr, der sugede fra min nakke.
Jeg har det, som mistede jeg ethvert gram af stolthed i min krop.
- Jeg ved ikke, hvornår det startede. - Da vampyrerne startede med at -
- komme ud af væggene -
- og medierne modtog dem med åbne arme.
Det stemmer. Og nu prøver de at fortælle os at vi -
- skal have det dårligt med os selv fordi vi ikke er noget særligt -
...lige som de er. - Verden er vendt op og ned.
Nu er det nærmest kriminelt, at være et helt almindeligt gammeldags menneske.
- Ja, ikke? - Sagen er, Fortenberry -
- det er ligegyldigt hvorfor du kom, det vigtige er, at du er der.
Ja, Joe Bob, dig har jeg kendt siden skolen.
Og jer, Ray, Tyrese, har jeg først mødt i aften -
- men lige her, og lige nu, føler jeg større kærlighed -
- og større accept, selvom det er en hadgruppe end jeg nogensinde har følt -
- i kirken, eller til basketball, eller hvor som helst.
Det er det folk ikke forstår. Hadgrupper handler ikke bare om had.
Men kaldte man dem kærlighedsgrupper ville ingen være med.
- Det stemmer. - Det er Stordragen.
Ja, Stordrage?
Hvem er Stordragen?
Hvad hed hun?
- Hvem? - Den vampyrsæk du talte om.
Jessica. Jessica Hamby.
Jeg ved ikke om jeg nogensinde kan tilgive mig selv -
...for at jeg lukkede hende ind i mit hjerte. - Det bliver du nødt til, Fortenberry.
Det er ikke din fejl. Jeg vil vædde med at hende kællingen med tænderne -
...hypnotiserede dig til at bolle hende. - Ja. Det var ikke sex, men datevoldtægt.
Jeg ved ikke hvad det var. Men jeg lå under for hendes magi, det er sikkert.
Ved du hvad? Det gør ingenting.
- Det gør kun hvad du har i hjertet. - Ja.
Hader du, lige nu, Jessica Hamby?
Det gør jeg.
- Så er vi her for at hade hende med dig. - Så er vi her for at hade hende med dig.
- De myrdede Junior. - Hvad ind i?
- Hvad? - Hvem er Junior?
- De skød ham med en skide armbrøst. - Jeg kan ikke engang...
- Junior? Er Junior død? - For Helvede!
- Nej! - Svin!
Røvpulere!
Hvem det så end var, blev vi udnyttet Eric.
De brugte os til at bringe Romans morder direkte til ham.
Nora. Det er hende der må have gravet Russell fri.
- Det må det have været. - Du sagde du aldrig fortalte hende derom.
Det gjorde jeg heller ikke, men vi var samme sted da du var til Russells henrettelse.
Hun må have vidst, hvad der skulle ske.
Jeg er ligeglad med hvor gammel Russell Edgington er.
Rent sølv, der strømmer igennem en vampyrs årer -
- er stadig rent sølv, der strømmer igennem hans årer.
Vi så begge hvor hurtigt han var over Roman.
Og mig. Der var intet spor af sølv.
Og Nora var låst bort hele tiden.
Så må hun have haft en medskyldig.
Mindst én. Molly?
- Molly. - Hvad er jeres problem?
- Er du Sanguinista? - Nej.
- Hvorfor virkede iPælen så ikke? - Det prøver jeg at finde ud af.
Er du loyal mod Roman? Tror du mainstreaming er den eneste vej?
Naturligvis.
I fyre er på den.
Kong Compton. Sherif Northman.
Kansler Agrippa vil gerne tale med jer på hendes kontor.
- Mine Herrer. - Kansler.
- Kom ind. - Bror, jeg vil gerne...
Skråt op, Nora.
Så spørger jeg igen, vil I ikke nok komme ind.
Hugtænder. I er som små drenge. Jeg gør jer da ikke noget.
- Jeg kan bare lide at gøre min entré. - Russell, så er det nok.
- Og væk med hugtænderne. Vi er alle venner. - Det er vi fanden, er vi.
Men jeg tror vi kan blive det, jeg er en helt anden.
Du dræbte min Talbot, men jeg tilgiver dig. Din tur.
- Du slagtede hele min familie. - Fortid. Frem med olivengrenen.
Jeg gør virkelig mit yderste, det ville være passende om du gjorde ligeså.
Hvorfor skulle vi tro på dig, når, for mindre end en time siden?
Northman, da du hang deroppe på én af de der -
- stolte, uslebne, tyrkiske marmorsøjler -
- overvejede du så aldrig hvorfor jeg ikke dræbte dig, når jeg så nemt kunne, lige der?
Det undrer faktisk stadig også mig.
Det er fordi jeg er blevet genfødt, -
- genskabt, i min nye skabers billede.
Din nye skaber? Nå ja.
- Hør, bror, jeg ville da aldrig... - Hold op med at kalde mig det!
Det, at du reddede os fra Autoriteten, og det at vi blev fanget -
...var en skide løgn alt sammen! - Jo, jeg kendte til Russell -
- men det var netop derfor jeg prøvede at redde jer.
For jeg stolede ikke på, at han ikke ville komme efter jer.
I svage i troen. Det er ikke flinkt.
Det er mangel på respekt.
Det var mig. Der gravede Russell op.
Og hvordan vidste du, hvor han var?
Den aften I blev beordret til at give ham den sande død, fulgte jeg efter.
- Hvorfor? - Russell Edgington var den eneste vampyr -
- jeg kendte, der var stærk nok til at klare Roman Zimojic.
Og udover det havde du usammenlignelig adgang til Vogteren.
Hvis du ville have ham fjernet, ville det så ikke have været nemmere at gøre det selv?
Bogen er meget klar på det punkt.
Vogterens blod er helligt.
Kun han skal bestemme hvornår hans livsessens skal flyde.
Det der skete i aften var uundgåeligt.
Men jeg siger det med den dybeste ærgerlse.
Pis og papir. Du kan ikke både spille den sørgende enke -
- og kupanfører på samme tid.
Jeg gennemskuer dig. Du vil bare have magt.
Nej, jeg vil skam dele den. Med Nora, med Russell, med jer to.
Men alle. Det er blevet spildt for meget vampyrblod -
- i en snæversynet jagt på magt.
Hvorfor, når Lilith giver os mere end nok til alle?
Slut jer til os.
Vil I ikke nok?
Aldrig, din skide Bibel-pulende møgsæk.
Og hvad med Dem, Mr. Compton?
Jeg tror stadig, at uden fredelig sameksistens -
- imellem vores arter, vil begge arter uddø.
Mainstreaming er den eneste vej frem.
I morgen aften vil vi have en ceremoni, en form for optagelsesritual.
Jeg vil gerne stadig tilbyde jer begge to, at I kan deltage.
Tak, Salome, du har vist utrolig nåde.
- Nej, Lilith har vist sin nåde. - Det har hun. I sandhed.
Vi ses i morgen aften så.
- Ja. - I morgen aften.
- Alcide, hvad har du gang i? - Der er halvleg.
Hvorfor føler jeg, at du ikke tager træningen seriøst?
Det ved jeg ikke. Måske fordi det er svært at koncentrere sig med den træner?
For pokker da.
Hey! Jeg hørte dig og JD tog jer en tur i går aftes.
Han var lige ved at give mig bank.
Det giver ham for stor fordel at være på V.
Og hvad så? Siger du, at du ikke vil kæmpe med ham?
Fandeme nej!
Jeg skal nok tage kampen op. For det er det rette at gøre.
Og jeg er klar til at tabe. Og det skal du også være.
- Hvad hvis vi selv tog vampyrblod? - Du kan tro nej.
Det ville bare være denne ene gang. Og så kan vi rense ud i kobbelet.
Jeg sagde, at du fandeme kan tro nej.
Jeg ved ikke hvad erfaring, du har med V -
- eller om du nogensinde har kendt nogen, der var på det.
Men det er ikke bare et narkotikum. Det er som at sluge død.
Tager man det, er man død indeni.
Er det så overhovedet værd at træne?
Det er det sikkert ikke.
- Jeg kan se I træner hårdt. - Der er ikke åbent for publikum.
Jeg spurgte JD om hvad du beskyldte ham for at være, i går aftes.
Du mener om at være en ond ånd på V? Hvad sagde han til det?
Han så på mig og sværgede på sin søns grav at det ikke passede.
Martha, din søn har ingen grav. I åd ham, jo.
Nu skal du ikke tage alt så bogstaveligt, Rambo.
Nu skal jeg fortælle dig en historie.
Min mand var kobbelets førerhan.
Da han døde, stod JD, som næste i rækken.
Der var ikke en ulv i kobbelet, der turde udfordre ham.
Men af respekt for mig og min mand, undslog JD sig.
I stedet helligede han sig 100% min Marcus -
- og lærte ham alt hvad kun en han-ulv kunne lære ham.
Vil du benægte alt det?
Det kan jeg ikke, for det er sandt. Men Martha...
Nu er det JD's tur.
Han har mere end fortjent det.
Emma, lille skat, kom her.
Han er på V, Martha.
Det er løgn. Og du kan stadig trække dig.
Lad os få noget at spise.
Jeg, Terry Bellefleur, tager dig, Arlene Fowler...
Som min ægteviv.
- I medgang og modgang... - Arlene.
Jeg vil bare have, at du skal vide, at du satte alt på plads, og gjorde det værd at leve.
Alt sammen. Og jeg vil gøre mit yderste for at være stærk for dig.
Så længe jeg lever. Det lover jeg.
Du kom til alteret hurtigere end mig, dit røvhul.
Men nej alvorligt ment, fætter. Godt gået.
Godt gået.
Hej, Arlene.
Undskyld jeg kun taler til Arlene, men Terry du er en fyr -
- så jeg tvivler på om du overhovedet vil sætte dig og se det her.
Der er du, søde. Vil du hjælpe med klargøring, eller?
Vent, er jeg på fjernsyn?
Jeg vil bare sige hvor stolt jeg er af dig.
Du er sådan en inspiration, og minder mig om, at alt sker af en grund.
- Nej, hvor sødt. - Ja, det var du.
- Du må se med. - Jeg må da se med.
Tillykke, venner.
Hvis jeg ikke virker så munter -
- er det kun fordi jeg ville ønske Sookie var her, forstår I nok?
Hun ville være så glad på jeres vegne.
Jeg kunne se hendes lille... Lille...
Jamen, halløjsa, du er vidst ny her.
Undskyld mig, Hoyt.
Terry og Arlene, vi er så lykkelige på jeres vegne.
Ja, det er vi virkeligt. Og hvem ved, måske en dag -
- hvis vi er heldige, kan I komme til at fejre os.
Der var en vampyr ved mit bryllup.
Du er vokset meget.
Hvad så, Mikey, Mikey?
Senere, når du prøver at regne på datoerne -
- og prøver at finde ud af hvornår du blev lavet, så tag dig ikke så meget af det.
For du blev lavet af kærlighed, lille ven.
Hvad er der galt med dig?
Hvorfor føler du altid behov for at sige noget upassende?
Han føler altid behov for at sige noget upassende.
Fordi jeg er som jeg er Ka?
- Og jeg elsker den du er. - Og det elsker jeg dig for.
- Og sidst men ikke mindst... - Nej, se bare kjolen.
- Hvor var jeg tyk. - En smuk lille kjole.
Det gjorde du ikke?
Jeg ville bare så gerne have en drink.
Hvem mangler?
- Sam! Sam. - Nå ja, for fanden, Sam.
- Sam Merlotte, hvor er du? - Lige herovre! Jeg er her! Tillykke.
- Tillykke begge to! - Tak skal du have, Sam Merlotte...
...for at have givet os baren! - Lad os lige få noget på plads.
Baren er stadig min. Forstået? I har kun fået lov at låne den i aften.
Hvem ved? Ræk hende en lillefinger, så tager hun hele armen.
Ok, Ok. Hørt. Hørt.
Skål!
Nå, søde.
Jeg var bare så lykkelig.
Men ikke så lykkelig som jeg burde have været.
Jeg havde det hele og vidste det ikke engang.
- Du kan stadig få det tilbage. - Han er gal, Holly.
Som i 'fuldstændig bims'.
Nej, Arlene, han har posttraumatisk stress.
Der er stor forskel på det og en sindslidelse.
Du så ham ikke i går. Han lignede noget, der var løgn.
Og så fortalte han mig om den her ildånd -
- der jager ham rundt over hele landet. Og altid er efter ham.
Lyder det ikke som én, der er sindssyg?
- Ikke nødvendigvist. - Ikke nødvendigvist?
Efter alt det vi har været igennem -
- så ved vi begge, at der er alt muligt derude.
Ting vi ikke forstår.
Jeg siger ikke, det er sandt, jeg spørger blot:
Om du vil kunne leve med dig selv, hvis du opgiver den mand -
- og det så viser sig, at det var sandt?
Op i røven med dig, og din fortællen sandheden som en god veninde.
Undskyld, søde.
Banke, banke på.
Hvad er klokken?
Lige inden middag.
- Burde du ikke være på arbejde? - Jo, sikkert.
Jeg vidste ikke hvordan man laver frokost, så jeg lavede altså bare morgenmad.
Hør, angående i aftes...
- Det er ikke din fejl, Sook. - Hvad taler du om?
Jeg taler om alt det vi hørte om i går aftes.
Om, det med at man fandt dit blod på bagsædet og alt det.
Det må være det du tænker på. Jeg tror ikke på det ikke er.
Jeg troede, det var mig der kunne læse tanker.
Du ved, at jeg altid troede, at det var min fejl.
Det gjorde vi jo begge to.
- Jason, jeg har da aldrig... - Det ved jeg godt du ikke har, Sook.
Og det er det jeg mener.
Ikke én eneste gang i alle de år -
- har du behandlet mig som om, det var min skyld at de døde.
Vi var jo så unge og det virkede så urimeligt.
Men stadigvæk...
Ikke én eneste gang.
I dag kender vi så sandheden -
- men nu skal du ikke finde på at tage skylden på dig selv.
For det lod du aldrig mig gøre, og det elsker jeg dig for.
Jeg elsker også dig.
- Og, jo, du må godt spise baconen. - Jaeh.
- Andy? - Hey, Sherif Dearborne.
- Jeg tænkte om vi kunne få os en snak. - Jeg er ikke sherif længere. Det er du.
Og det passer ikke lige ind.
Jeg har en selvtillidskrise, og kan bruge et råd.
Vi har en gruppe dræbere derude, en stor én -
- og de er ude efter alt muligt jeg ikke engang forstår.
Og jeg har det bare som om...
Er jeg elendig til det her, Bud?
Da jeg gik på pension, sagde jeg så noget om -
- at du bare kunne komme forbi, hvis der var noget?
For det synes jeg ikke jeg kan huske, at jeg gjorde.
Buddy? Hør nu.
Vandet er 39 grader, ligesom du kan lide det.
Jeg kommer straks, skatter.
Som jeg sagde, det passer ikke lige ind.
Hvor? Hvor er Lynn?
Hun er på et kasino på en eller anden flodbåd.
Hør, Andy, jeg forstår at jobbet er stressende.
Jeg gjorde det selv i 43 år. Men nu er jeg gået på pension.
Konen er udenbys. Badevandet er ligesom det skal være -
- og der er en helt ny, virilitetsforbedrende smøreolie jeg bare må prøve.
Så smut du bare videre.
Gå herfra og lad en anden mand slappe af.
Du er ventet.
Hallo?
For fanden da.
Hallo?
Herre, se i nåde til min sjæl.
Og se i nåde til hele den forbandede menneskerace.
Min Jesusito, han havde en særlig evne.
Din Jesusito havde tonsvis af særlige evner, men det ville du ikke ane noget om, vel?
Da han gav sin evne videre til dig, var det som at spytte på denne familie.
Nu i aften, spytter jeg igen.
Nu i aften tager jeg det, der tilhører mig tilbage.
Jeg spytter først, din skide, syge stodder.
Jeg har det fint, Sam. Jeg burde være derude så jeg kunne hjælpe dig.
Jeg er på sporet af dem, og falder jeg over nogle af de svin -
- har de ikke en chance for at slippe væk.
- Men... - Om du kan lide det eller ej, er her sikrere.
Det er også her du bør være.
Så du kan komme til hægterne og komme hjem og tage dig af Emma.
Hey. Passer det ikke så godt?
Det passer faktisk perfekt.
For Sam har vist fået nok af mig.
- Du spiller ikke så godt patient? - Jeg er en plaprende, sindssyg kælling.
- Det sagde du selv. - Jeg har dameblade, og grillmad -
- for jeg ved hvor forfærdeligt hospitalsmad kan være.
Og så blomster til at give lidt klasse til stedet, så jeg ikke ligner en bistandsklient.
Tak, Sookie, jeg er vild med det hele, men særligt burgeren.
Hvad med dig? Får du nogen søvn?
- Hvad fanden er søvn? - Må jeg byde på en kop kaffe?
Der snakkes om, at du er en superhelt, der ikke kan skydes.
Mine venner blev skudt og dræbt uden, at der var anden grund -
- end at de var anderledes i forhold til dem, der skød.
Og de skød mod mig og Luna, af præcis samme grund -
- og for fanden, Sookie, selv i mod hendes datter.
Den lille pige er kun 8.
Er det den verden hun skal vokse op i? Folk er rådne.
Jeg må være ærlig og sige, det ikke lyder meget som en superhelt, Sam.
Jeg bad ikke om at blive kaldt superhelt. Skudsikker, eller på anden vis.
Men tak for det her.
Må jeg spørge om noget?
Hvis du tør?
Hvad ville du gøre hvis du kunne give det væk -
- alt det, der gør dig til noget særligt, og så få et helt almindeligt liv.
Ville du så gøre det?
Tja, den mig, jeg ville ønske jeg var -
- ville sige glem det.
Han ville sige, bliv ved med at bekæmpe idiotien.
Hver eneste du får til at se lyset, er én stupid nar mindre på tumpernes side.
Men den mig, som jeg er bange for jeg er på vej til at blive...
Jeg er langt mere i tvivl om, om jeg kan skabe de forandringer -
- der vil gøre en skid forskel i verden. Og hvor er jeg træt af kampen.
Det forstår jeg fuldstændigt.
Men, jeg spekulerer på: Ville det gå væk?
Ville hvad gå væk?
Ville alt hadet stadig gå os på?
For vi ville jo stadig kunne se det, ikke?
Det ved jeg ikke.
Men én ting ved jeg.
Verden ville være et langt sikrere for dem jeg holder af.
Havde jeg været normal -
- ville langt flere af dem have været i live.
Men vi kan sige "hvad nu hvis", så meget vi lyster.
Til syvende og sidst, er vi hvad vi er.
Sikkert nok.
Det ser faktisk indbydende ud. Jeg tror jeg også tager en kop.
Det smager som sex, ikke?
Jo. Jeg ville gerne bolle hende.
Tara?
Tara, det er mig, lille skat. Din mor.
Jeg ved da godt hvem du er.
Det vidste jeg ikke om du kunne.
- Hvordan kunne du gøre det, Tara? - Hvad?
- Hvordan kunne du gøre det mod mig? - Jeg gjorde ikke en skid mod dig.
Du stiller mig i en meget penibel situation.
Nu er jeg præstekone.
Så går det jo ikke at have en datter, der er vampyr.
Hvad gør du her, Mor?
Jeg kom for at sige, at fra og med i dag -
- er du død for mig, min lille pige.
- Jeg kom for at sige farvel. - Næ, nej.
Du har ikke set det sidste til mig.
Jeg er ikke bange for dig, barn.
- For Jesus er med mig lige her. - Nå-da-da.
- Nu går jeg. - Fint, Så gå.
Bogen fortæller -
- at stikker man en pæl i en Vogter, er det som at vende ryggen til Lilith selv.
Men hvad gør man -
- hvis den Vogter allerede selv, har vendt Hende ryggen?
Jeg vil tro Lilith tilgiver Russell Edgington for det han har gjort.
Det samme gør jeg.
Tak, Salome.
Jeg ønsker alle her skal vide, hvor forfærdelig ked af det jeg er.
Ikke om det med Roman. Det var i en større sags tjeneste.
Men om det jeg sagde om Lilith.
Jeg vil gerne fuldstændigt -
- tage afstand fra mine egne udtalelser.
Jeg elsker Lilith. Priset være Hun.
- Priset være Hun. - Priset være Hun.
- Priset være Lilith.
Hvor ofte i de seneste årtier har I hørt Vogter Zimojic antyde -
- at vi skylder menneskene vores eksistens. At vi udviklede os fra dem.
Vi udviklede os ikke fra dem.
Det troede Roman, skammeligt nok, at vi gjorde.
Roman troede på, at dette blod. Hendes blod -
- det blod, som Autoriteten netop blev oprettet for at beskytte -
- var rent symbolsk.
Det er ikke symbolsk.
Bogen fortæller os, at det var mennesket, der førte Lilith ud foran solen -
- og at hendes afkom, den følgende nat, samlede hendes rester i en krukke.
Blodet er siden kommet på en anden beholder, -
- men det blod, som Salome holder i sin højre hånd, -
- det er Liliths blod.
Intet kunne være mindre symbolsk.
Uanset hvilken tvivl vi hver især har.
Så vil vi nu i aften -
- hver eneste her til stede -
- drikke af det.
Dette -
- er blasfemi.
Det hele.
Jeg har siddet i dette Råd, længere end nogen vampyr, bortset fra Roman.
Hvem er I, at I vil drikke af Liliths blod?
Må Lilith tilgive mig.
Det gør Hun. Har andre noget at sige?
Giv det til mig. Jeg skal gerne drikke af det.
Liliths blod? Ja, hvorfor dog ikke?
Jeg er som et træ i vinden. Jeg er bare glad for at må være med.
Vi er skabt af Lilith. Lilith er skabt af Gud.
Må hun vise sig for os endnu i aften.
Vi er skabt af Lilith.
Vil vi overhovedet det her?
- Det er vampyrblod. - Må hun vise sig for os.
Vi er vampyrer.
Det vil være uden effekt.
Jeg må sige, jeg misunder dig din forklædning.
Beklager, knægt. Først må du tjene dine sporer.
Dræb din første nyhedsoplæser på direkte TV -
- så kan du klæde dig som du vil.
Hvor fører hun os hen?
Det er Lilith, der fører os, det ved kun hun.
Jeg håber hun beslutter sig snart, for jeg er sulten.
Vi går, hvor og hvordan vi vil. Gaderne tilhører ikke jer længere.
Vi burde spise dig, blot for din mangel på respekt.
Men din hjerterytme lyder af lort, og dit blod lugter værre endnu.
Men lad være at dytte.
Jeg skal nok rejse mig.
Nej, det er okay. Sid ned.
Du ser godt ud deroppe. Du havde ret.
Du er bedre til at være danser, end du er til at være bartender.
Tak.
Din mor er virkelig en kælling.
Det ved jeg. Men hvad kan man gøre?
- Hun er stadig min mor. - Nej, hun er ej
Ikke mere.
Vil du tro alt det her?
Hold kæft hvor jeg hader hende.
Men jeg græder alligevel over hende.
Så...
Om hundrede år vil du ikke engang kunne huske hende.
Det vil jeg love dig.
Nå, pausen er overstået.
Så er det tid at komme tilbage ud til stangen.
Jeg elskede min Jesusito.
Han var noget særligt, men han var for blød.
Det var det, der drev ham i armene på dig.
Du så noget i ham du ville have, og vidste hvordan du skulle få fat i det.
Du ville være brujo.
Du stjal min families magi fra Jesusito.
Og nu tror du kan holde det skjult i din hjerne.
Men i aften -
- tager jeg det tilbage.
Velsignet er de unge.
Du vil snart have alt, som du har behov for, min søn.
Det er en dreng.
Fuld af energi og liv.
Han vil skabe undere med det jeg tager tilbage fra dig.
Min kone vil drikke det blod, jeg indsamler fra din hjerne.
Du tror sikkert, at du nu vil gense min Jesusito.
Men nej.
I får ikke lov at være sammen.
Nå, men jeg vil ikke sige hvem han er, -
- men den her vampyrfyr, som jeg kender siger at enden er nær.
Jeg kan ikke fortælle jer hvad I skal tro, -
- men jeg kan sige jer så meget:
Jeg tror på ham.
Men hvad mener han, enden?
En krig.
I mellem mennesker og vampyrer.
Og fanden tage dig, hvis du bliver fanget imellem dem.
Hvad fanden skal vi så gøre?
Slutte os til ham.
Han giver os lov til at være med.
Hvis vi drikker af hans blod -
- ved han, at han kan stole på os.
Op i røven med det. Jeg er med.
Hvad med dig, min pige?
Jeg er bange.
Det skal du ikke være.
Drikker du det her, vil du vokse op og blive stor og stærk.
Lige som mig.
Emma? Det er mit barnebarn.
Lyt til mig, Martha. Det kan ikke være anderledes.
Jeg kender dig ikke mere.
Emma, min skat -
- kom med.
Hvad så der? Hvor er Joe Bob?
Stordragen havde en anden opgave for ham.
Kom så, Fortenberry, hop ind.
Vi har en overraskelse til dig.
- Hvordan ser jeg ud? - Som en hård negl.
- Så ruller vi. - Så ruller vi.
- Ja!
Kom så!
Sir, besøgstiden er forbi.
Okay.
Sir, jeg bliver nødt til at insistere, den har været forbi i to timer.
Okay. Jeg hørte dig godt.
For Guds skyld.
Sir, De bliver nødt til at gå hjem. Sir?
Sir?
- Du slog mine venner ihjel, svin. - Du slog min ven ihjel!
Og han fortjente det, og det gør du også!
Inden i mig
LUKKET PRIVAT FEST
Ene i mørket
Men så kom du
Du er lyset i mit liv
Skål for brudeparret.
Tillykke.
Du giver mig det håb
Der gør jeg kan fortsætte
Du er lyset i min dag
Og fylder mine nætter
Med sang
- Jeg var ude på havet. - Jeg var ude på havet.
- Drev bare rundt. - Drev bare rundt
Kunne det tænkes jeg endeligt
Hvad er der galt?
Det er den vampyr, Russell -
...hvad-han-nu-hedder! - Edgington.
Russell Edgington.
Åh, Gud.
Mor!
Du burde tænke mere på din egen situation.
Jeg fryser, Patrick.
Det virker ironisk. To mænd som venter på at skulle dø i ilden -
- fryser ihjel i stedet.
Jeg har efterladt en familie. Spar mig dine vitser, røvhul.
Hvorfor ikke bare bygge et bål, og få det overstået?
- Hvad fanden? - Hvad er dit problem?
Hold da kæft.
Fuck mand.
Nej, fuck dig! Din skide ifrit-ånd, vend tilbage!
- Menig. - Så du det?
Den grinte af os.
For fanden! Kom tilbage din skid.
- Menig! - Du skal ikke kalde mig menig.
Det var ikke det vi meldte os for. Den skulle dræbe os.
Den skulle ikke drive gæk med os!
For pokker, Bellefleur.
Terry.
Terry, nej! Lad være!
Hvorfor skulle jeg ikke?
- Jeg har fred i sindet med det. - Passer det nu også?
For du ligner ikke én med fred i sindet?
Fuck dig. Jeg gør det.
Nej, du gør ej.
Selvmord er for muslimer, og du er bedre end dem.
Du er en amerikansk marinesoldat!
Den har taget alt fra mig, og nu håner den mig!
Op i røven med ham! Hende! Den!
- Giv mig min pistol tilbage. - Nærm dig ikke, Patrick.
Lisa.
Coby.
Mikey.
De ville høre, at du døde stående, og ikke på den måde.
For fanden da.
Godt så.
Fuck!
Hey.
Jeg beklager virkeligt, Bellefleur.
Du aner ikke hvor meget jeg beklager, at jeg gav dig den ordre.
Men det gjorde du.
Ja.
Ja, det gjorde jeg skam.
- Ja? - Undskyld jeg afbryder.
Betjent Stackhouse er her.
Jason. Hej.
Har du drukket?
Ja.
Jamen, tal...
Tal med mig. Hvad?
Hvad foregår der?
Mine forældre. De døde ikke...
De døde ikke i et trafikuheld.
De blev slået ihjel af en vampyr.
- Åh, Gud. - Ja.
Ved du hvem?
Det vil jeg finde ud af.
For der er noget skræmmende ved min lille pige.
Åh Gud. Hun kan høre alt hvad jeg tænker.
- Hvad er du? - Hvad er du?
- Helt sikkert ikke menneskelig. - Jeg ved ikke hvad jeg er.
Måske er jeg et rumvæsen.
En gang imellem parrede féerne sig med mennesker.
Ikke altid med menneskets gode vilje.
Mit folk er voldtægtsforbrydere?
- Du er ved at tørre ud, Sookie. - Du har en begrænset mængde magi.
Passer du ikke på hvordan og hvor meget du bruger, mister du den.
Ville jeg så blive normal?
- Vil jeg så blive menneske? - Du ville ikke længere være en fe.
Hold kæft hvor er det vanvittigt.
Her sidder jeg, og vi to er -
- hvad vi nu er -
...og så har jeg lige fundet ud af... - Nej.
Nej, Jason, vi er ikke alle sammen ens.
- Sikkert ikke, men... - Nej.
Du smager underligt.
Er det blod, det der?
Ej, for fanden.
- Nærede du dig med én eller anden? - Jeg vidste ikke du kom.
- Jeg er så ked af det, jeg skulle ikke... - Du er ked af det?
Jøsses, for helvede, Jess.
- Er han her? - Jason, lav nu ikke en scene.
Hvorfor ikke? Jeg fortjener at vide hvis blod jeg lige har slugt.
- Hvad hedder han? - Det ved jeg ikke.
Nej, naturligvis ikke. Yo, makker! Politiet!
- Jason. - Kom herned!
Hvad hedder du? For det kan du bande på, at hun ikke ved.
- Gå ind igen! - Lad være!
- Gå! - Lad være!
Du siger I ikke alle sammen er ens, men hvad er forskellen?
Du har lige drukket af en fyr, hvis navn du ikke engang kender.
Og du kender garanteret hver eneste okse, som du har spist.
Hvad fanden skal det sige?
- Jeg har aldrig bollet en ko! - Nej! Men der er en metafor, din idiot!
Fuck dig, hugtand!
Så går vi ind.
Miss Hamby, vi afventer Deres ordrer.
Du skød mig i hovedet.
Og hvad så? Du kommer dig jo, for helvede.
Og det gør jeg også.
Skrid fra min villa.
Hvad fanden.
Lilith.
Dette er galt.
Det ved du -
- men det gør din søster ikke.
Red hende, min søn.